- Avem ceva de mâncare,pe aici? - Bună.
Am crezut că face mama ta clătite.
A făcut, dar le-a dat pe cele mai bune lui Robert.
Ale mele, abia dacă aveau sos de coacăze.
Aveam mai puțin în farfurie, decât avea el pe față.
E ciudat,pentru că Amy spune
că serviciul a fost excepțional.
Limba mea ar trebui să fie albastră. Și nu este.
N-am crezut c-am s-o spun vreodată,
dar,chiar ne place să locuim acolo.
Bună,dragilor.
Bună,Marie.
Uită-te la Amy.
Arăți minunat,dragă.
Nu-i așa că arată fermecător,Debra?
De ce n-ar arăta ? Locuiește cu tine.
- Adevărat. - Da.
Raymond, intenționam să-ți cer o favoare.
Dar ai plecat atât de repede.
Aș vrea să-mi pui obloanele de vânt, la geamuri.
În ultima vreme,am simțit o răceală, în timp ce-mi fac exercițiile de dimineață.
Stai,stai,stai. Obloane?
De ce nu poate s-o facă Robert?
Sau se odihnește după beția de la coacăze?
Sigur,Marie. Ar putea s-o facă Robert.
- Robert are alte lucruri de făcut. - Ce? Ce face?
Își riscă viața în fiecare zi, pentru a proteja comunitatea.
- N-are nevoie să fie stresat și mai mult. - Stres?
Nu poate să aranjeze niște ferestre la casa
unde locuiește fără să plătească chirie?
Partea asta,leneșă,din tine,
este total lipsită de farmec, Raymond.
Dar,bine...
Articulațiile mele sunt cam țeapăne,
dar o să mă adun,cumva, și sper la o iarnă blândă.
Bine,mamă. O să le pun.
Mulțumesc.
Nu înțeleg de ce ai dori o casă, în care,tata să trăiască închis ermetic.
Dă-l jos!
De ce te uiți pe furiș, de la fereastra mea?
Scuze. Eu,tocmai...
Îmi plac cei mari.
Ce faci acolo?
Îți fac treaba. Pun obloanele astea,blestemate.
Și de când asta e treaba mea?
Ia stai puțin. Ce s-a întâmplat cu camera mea?
Ce-i cu toate astea? Ăsta e un frigider?
- Raymond,te rog,Sunt foarte ocupat. - Uită-te la toate astea.
Știam Amy mai bea un pahar, dar n-am știut că îi place vinul.
Nu Amy face asta,mama a pus toate astea. Dacă nu te superi,aș vrea să mă îmbrac.
Ce-i cu lumânările?...
Și ulei de masaj?
Mama ne-a dăruit un coș, când ne-am mutat aici.
Exact.
Stai puțin...
Cum de face mama toate astea, pentru voi,așa dintr-o dată?
Tratații speciale... Și lumânări și vin. Ulei de masaj.
Ce? Ce?
Nepoți.
Vrea nepoți și face tot ce e posibil să ungă căruța.
- Du-te de aici... - Nu,asta trebuie să fie.
Haide,ești polițist. Pune cap la cap.
Ăsta nu e un coș cu cadouri.
E un coș al dragostei.
De ce crezi că mama nu vrea să faci nimic prin casă?
Are o treabă mult mai importantă... Pentru tine.
Ești doar gelos.
- Îți spun eu.... - Nu,greșești.
Nu suporți să vezi,cât de mult ne place mama,pe mine și pe Amy.
- Ce? - Așa e.
Ca echipă,cum știi prea bine,
eu și cu Amy vă batem,pe tine și pe Debra, cu ușurință.
- Mai scutește-mă. - E matematică simplă, Raymond.
Dacă iei dragostea mamei pentru tine,
scăzând antipatia pentru Debra,
compară dezamăgirea ei în mine
și adaugă adorația ei pentru Amy...
Câștigăm la 15 puncte distanță.
Da,15 puncte.
Așa e.
- Acum,dacă nu te superi,aș vrea să ieși din camera mea. - Da,camera ta.
Așa e. Și dacă nu pleci chiar acum
o să-mi dau halatul jos și o să te îmbrățișez.
Unu...
- Mai taci... - Doi.
- Nu fii tâmpit. - Trei.
Scuze,mamă.
Mi-aduc aminte,când îți făceam baie.
Ascultă, Robbie, am fost la magazin
și ți-am luat niște boxeri. Sunt de satin.
Mersi,mamă,dar știi, tipul ăsta de lenjerie nu-mi place.
Asta e o prostie.
Ăștia mici,pe care îi porți,sunt prea strâmți.
Și uite...
Se potrivesc cu ochii lui Amy.
O,Doamne!....
Moale. E atât de moale.
Bine,în regulă. Te las să te odihnești, Robert.
Ai multă treabă de făcut.
Nu,nu,stai puțin.... Nu poate fi posibil...
Trezește-te,prietene!...
Crezi că te afli în dormitorul tău, dar de fapt te afli în...
Incubator!...
Amy!
Ce e? Drăguți boxeri.
- Am fost manipulați. - Ce?
Știi,toate chestiile,pe care le face mama,pentru noi? Nu e din cauză că ține la noi.
Vrea să ne înmulțim.
Suntem Ling-Ling și Hsing-Hsing.
Ai dat iama prin micul nostru frigider, în dimineața asta?
Tot ce vezi face parte din asta...Alcoolul,lumânările,uleiul. Amestecă-le împreună și știi ce obții?
Un bebeluș.
Bănuiesc că fetele primesc o prezentare diferită de cea a băieților.
Ascultă.
Ascultă-mă, Amy. Mama face asta numai dintr-un singur motiv.
Încearcă să ne ademenească.
Îți plac boxerii ăștia?
Ei bine,i-a cumpărat pentru că se potrivesc cu ochii tăi și mie să nu-mi strângă boabele de mazăre.
Robert,de unde toate astea,așa dintr-o dată?
Sunt polițist. Am pus totul cap la cap.
Nu pricepi, Amy?
Locuim într-o fabrică de făcut copii!
- Ce faci? - Ce fac?
Caut microfoane... Camere ascunse,dispozitive de ascultat.
Robert,devii incoerent.
Oare?
Ce avem noi,aici?
Suntem cu ochii pe tine,mamă.
Suntem pe tine.
Robert, ăsta e termostatul.
Mai vedem noi.
Chiar este...un termostat.
Dar uite...
E setat la 22°.
Temperatura optimă de depunere a icrelor.
În regulă, Robert.
Știu că mamei tale îi place să se amestece în viețile oamenilor,
dar tu chiar crezi că încearcă să ne seducă?
- Ce-i asta? - Un CD.
- De unde l-ai luat? - Mama ta mi l-a dat.
Barry White?
E ciudat.
Ciudat? Barry White? Crezi că l-avea ea,în colecție?
Crezi că ascultă...
"Dă-ți jos sutienul,draga mea." Nu e stilul mamei.
Nimic n-o va opri!
Știi...chiar mă gândeam că mama începuse...
...să mă aprecieze pentru...
...ceea ce sunt.
Așa cum îl apreciază și pe Raymond.
Idiot,idiot,idiot!
E în ordine.
Te apreciază.
Da.
Armăsarul ei,prețios.
Dacă te gândești mai bine, te apreciază atât de mult,
că de-abia așteaptă să vadă niște mici Roberți, alergând pe aici.
Mici Roberți.
Sau micuțe Roberte.
De fapt,e o scumpă,în maniera ei,înfricoșătoare, de manipulare.
E ca și cum a construit un cuib,pentru noi.
Nu știu.
Poate că ar trebui să ne mai gândim.
Ce vrei să spui? Avem un plan.
Lucrurile încă nu stau ne-am planificat. Încă încercăm să mai adunăm niște bani.
N-avem o casă a noastră.
Mai avem mult până acolo.
Poate că nu trebuie să așteptăm ca planul să fie gata.
Adică,nu știu....
Suntem căsătoriți. Asta e o mare realizare.
Nu e ca și cum n-o să vrem copii.
Ce vrei să spui?
Adică... chiar acum?
"Dă-ți jos sutienul,draga mea."
La naiba cu planificarea.
- Scuze,scuze. - Ce?Ce este?
Mama... Nu mi-o pot scoate din cap.
Mai vedem noi.
Nu,nu. Încă e acolo.
Îi pot auzi vocea:
"Hai, Robbie, hai!"
- Robert... - Pur și simplu,nu pot.
E prea multă presiune pentru mine. Nu mă pot reproduce în captivitate!
Am găsit casetofonul.
Nu suntem animale!
Tată,n-am eu mulți bani,
dar ți-am luat un stripper.
La naiba. Vine.
- Cine? - Mama.
Ray, de ce locuiești atât de aproape de ea?
Robert.
Robert,ce s-a întâmplat? De ce ai fugit din casă?
Nu e nimic,Marie. Cred că avem nevoie să fim singuri.
Bine. Frank,Raymond,afară!
Vreau să rămână. Am nevoie de martori.
Ce se întâmplă?
Ești pregătită să auzi,Debra?
Se dovedește că motivul pentru care mama e atât de amabilă,cu mine și cu Amy,
este din cauză că încearcă să ne facă să avem copiii.
Mă simt mai bine acum.
Recunoaște,mamă.
Încă de cum ne-am mutat,
ne-ai tot ademenit,într-un fel de capcană sexuală!
În primul rând,
mie nu-mi spui "capcană sexuală".
Și în al doilea rând,
este cel mai ridicol lucru pe care l-am auzit vreodată.
Resping faptul că mă vezi
ca pe un monstru manipulator.
Și apropo, ce ar fi atât de groaznic, dacă tu Amy ați avea un copil?
Mamă,încearcă să înțelegi.
- Nu este momentul potrivit,acum. - Înțeleg.
Tu ce crezi, Amy?
Cred că trebuie să fim pregătiți.
Dar eu sunt pregătită.
Nu,Marie. Eu și Robert.
Da,mamă. Poți să realizezi,da?
Bineînțeles că pot.
Vreau numai binele pentru voi.
Mișcă-ți fundul din casa mea.
Poftim?
Marie, nu vorbești serios.
Dacă vor să locuiască în casa mea, există niște reguli precise.
Haide,mamă. Nimeni nu dă pe nimeni afară.
Nu,nu.
Să aprofundăm.
De când Marie le acordă atât de multă atenție,în ultima vreme, pe mine mă cicălește mai puțin.
Pe de altă parte,
mesele mele au fost,oarecum,întârziate.
Nicio grijă,bine?
Ne mutăm. Hai, Amy.Să mergem.
Robert,așteaptă.
Nu știu ce să spun, Marie.
Mă simt folosită.
Adică,mă gîndesc la lucrul ăsta.
Cu tot respectul,
este între mine și soțul meu.
Și ca să știi...
Era dispus să încerce,
dar n-a putut, pentru că nu putea să te scoată din minte.
Crede-mă,am încercat din greu.
Durează câțiva ani.
Și cel mai rău din toate,
Robert a crezut că, poate îl apreciezi pentru ceea ce este.
Și nu pentru...
În regulă,ia-o ușurel.
Amy, nu știu de unde a luat Robert ideea asta,
că nu-l apreciez. Ba o fac.
O fac!
Dacă e,întotdeauna te-am favorizat pe tine, în detrimentul lui Raymond.
E adevărat.
Și,Robbie,poate că i-am acordat mai multă atenție lui Raymond,
dar numai din cauză că era un băiețel nevoiaș,delicat și slăbuț.
Mamă...
Tu,pe de altă parte, ai fost,întotdeauna,atât de puternic.
Niciodată n-a trebuit să-mi fac griji, că o să iei bătaie,când ieși la joacă.
Pentru că erai,întotdeauna, un băiat care...
Arăta ora cinci,cu umbra.
Poate că am greșit,încercând să creez condiții
care v-ar fi încurajat să fiți rodnici și să vă înmulțiți.
Așa cum scrie în Biblie.
Dar numai pentru că ar fi o irosire
să nu transmiți mai departe aceste picioare puternice,
acești umeri largi
și acest minunat set de dinți.
Îmi pare rău,Raymond,
dar dinții tăi au fost,dintotdeauna,un dezastru.
E foarte drăguț,mamă,dar...
...Chiar te aștepți ca eu să cred toate astea?
Nu.
Nu mă aștept să crezi ceva, din ce spun.
Evident,am dezamăgit,ca mamă
și speram,doar, să mai primesc o șansă ca bunică.
Dar, Marie,ești bunică.
Cum rămâne cu copii noștrii?
Unde sunt?
Ally!
Michael, Geoffrey.
Era o obișnuință să intru pe ușa asta
și să fiu sufocată cu îmbrățișări și pupici.
- Da. - A venit bunica.
Bună.
- Vezi? - Ei,haide,Marie.
- Știi că te iubesc. - Da.
Dacă le-ai da puțin timp, să li se facă dor de tine.
O să fie timp destul,cât de curând.
Oprește-te,mamă.
Chiar ai crezut,când ai spus lucrurile acelea,drăguțe,despre mine...despre puterea mea
și despre bunătate și despre dinții mei?
N-aș fi vorbit,dacă nu credeam.
Și chiar sunt eu,cel favorizat?
Mamă...
Îmi pare rău că a trebuit să auzi toate astea,Raymond.
Știi ceva,mamă?
Cred că Amy și cu mine putem face o încercare.
Cum vrei tu,dragule.
Hai,Frank. Vreau să le fac căpșuni,acoperiți cu ciocolată.
Am mâncat căpșunele alea.
Am mâncat ciocolata.
Am băut tot ce era în frigiderul mic.
Robert, ești sigur?
- Am sentimentul că mama ta... - Da,trebuie să-ți spun...
Nu-mi vine să cred că ai acceptat totul.
Cu siguranță că așa pare,nu-i așa?
Poate că mă tratează ca pe favorit,acum.
Dar după ce Amy va fi însărcinată,
mă voi întoarce la numărul...
...patru.
Stai puțin. Tu ești numărul patru?
Bine,trei.
Dar înainte ca asta să se întâmple,
plănuiesc să profit,pentru multă vreme.
Trebuia să-i dăm afară.
Nici măcar asta nu pot s-o fac, timp de 15 minute.
- madscorpio -